- Ātrāk. - Tinamies.
Izdevās, vai ne?
Nu, ko tu dari?
- G-meitene. - Tā ir G-meitene.
leroci.
G- MEITENE NOĶER BULGARI DĀRGLIETU LAUPĪTĀJUS
Kādu superspēku tu gribētu?
Spēju apmierināt sevi orāli.
Tas tik ir ko vērts.
- Bet vai tas nav mazliet... - Gejiski?
- It nemaz. - Man gan tā likās.
Paskat tik.
Kas mums te ir? No ārpuses iesīkstējusi bibliotekāre,
bet iekšēji gatava uz visu.
- Ej iepazīsties. - Neesmu tam vēI gatavs.
Met, tu mani nobeigsi.
Tava iepriekšējā trakā draudzene tevi pameta pirms sešiem mēnešiem.
Es jau būtu paspējis pusi Soho nogāzt no kātiem.
Tāpēc, ka tu esi nejūtīgs un sekls tips.
Un es par to priecājos.
Aizej pie viņas. Aprunājies.
Saki sveiki. Dod man savu somu.
Droši. Elpo dziļi.
Un tīģera aci.
Zinu, kajūs nemaz nepazīstu, bet izskatās, ka esat interesants cilvēks,
tāpēc, riskējot pilnībā izgāzties,
es padomāju, ka varbūt varētu jums izmaksāt tasīti...
Nē.
Tai nemaz nav jābūt tasītei kafijas. Varētu būtjebkas, ko vēlaties.
Sulu?
Apturiet to puisi.
Laidies labāk, pakaļa tāda.
Skrien. Ka neuzraujies.
- Kā tu mani nosauci? - Velns.
Idiots.
Rāpies ārā no turienes.
Zinu, ka tu tur esi. Rāpies ārā.
Ko teiksiet par to?
Kā tad būs ar tasi kafijas? Vai varbūt ko sātīgāku?
- Piemēram vakariņas? - Būtu lieliski.
- Mets Saunders. - Dženija Džonsone.
Brīnišķīgs vārds. Viena vienīga aliterācija.
Es augu kopā ar Frensisu Frediju Frīdmenu.
Diezgan zaglīgs tipiņš, ko nevar laist iekšā, ja nauda stāv redzamā vietā.
Jā.
Varbūt iedosi man savu numuru?
Es to nevienam nedodu - tā nu tas ir. Bet tavu gan paņemšu.
- Man laikam nav pildspalvas. - Man ir.
Vai tikai sievietes tā neatkratās no neveiksminiekiem?
Jā, sievietes tā dara.
Bet tas nav manā stilā.
Saunders, ķer.
- Tev ir slikti refleksi. - Tu radi briesmas darbavietā.
Vai tev jau ir vannas istabas plāni Pekinas prezentācijai?
- Es paskatīšos. - Es tos vakarvakarā pabeidzu.
- Sveika, Hanna. - Sveiks, Von.
- Izskatās labi. - Paldies.
Vai te viss izdosies?
Ir mazliet pašauri, bet es aprunājos ar būvinženieri...
- Kā ar tavu draugu? Viņš bija Riks? - Stīvs, ar viņu viss kārtībā.
Tikko atgriezies no Milānas. Paskaties.
- No Milānas? - No savas jaunās reklāmas kampaņas.
Viņš ir uzpumpējies. Vai tev tas patīk?
Manuprāt, šis ir vairāk tavā stilā. Kā tev šķiet?
Dod man divus mēnešus treniņzālē, treneri, steroīdus, un izskatīšos tāpat vai labāk.
- Te būs. - Paldies.
Ko tu dari?
Neko, Karla. Pārkārtojam šādus tādus materiālus.
- Tu Iūrēji uz viņas dibenu. - Tiešām?
- Nē, neIūrēju. - Lūrēja gan.
Kājau zini, mēs necietīsim šādu uzvedību.
Zinu, es to instrukciju izlasīju divreiz.
Tad tev jāzina, par ko ir runa.
Vai gribi iesniegt sūdzību?
Nedomāju vis.
Tā kā esmu tava vadītāja, dodu tev iespēju to izdarīt tūlīt pat.
Pateicos jums par to, bet šoreiz es to ignorēšu.
Tas ir pilnībā tavs lēmums.
- Bet tu taču šo gadījumu reģistrēsi? - Protams.
Tev šoreiz paveicies, DibenIūriķi.
Te Dženija Džonsone.
- Nemaz necerēju, ka piezvanīsi. - Vai vakariņas vēI ir spēkā?
- Tas būtu lieliski. - Vai tā ir īsta, dzīva meitene?
Medisonā atvēries lielisks indiešu restorāns. Satiksimies astoņos?
Indiešu? Man patīk. Tiksimies rītvakar.
Brīnišķīgi. Sveiks.
Vai tev ir randiņš?
Jā, randiņš. Un kāds randiņš!
Kuratora palīga darbs tiešām ir man piemērots.
Koledžā es mācījos mākslas vēsturi. Tas ir vienīgais, kas man padodas.
Katrā ziņā vienīgais, ar ko varu nopelnīt.
- Izklausās, ka es runātu par seksu. - Nē, tā nav.
Tici man, es nedomāju seksu.
- Gribēju teikt, ka esmu laba seksā. - Esmu pārliecināts.
Tagad izklausās, ka es lielos.
Man šķiet, ka esmu laba seksā. Es nezinu, spried pats.
Es?
Bet ne šonakt. Tas ir pirmais randiņš.
Un ar ko tu nodarbojies?
Vadu projektus konstruktoru firmā.
Mēs projektējam un būvējam privātmājas, bibliotēkas, viesnīcas un tamlīdzīgi.
Tagad mēs...
- Vai es tevi garlaikoju? - Ko?
Nē.
Es kaut ko mēģināju saklausīt.
Es neko nedzirdu.
Piedod. Man jāaiziet uz tualeti.
Jā, protams.
- Kā iet? - Viņa ir pļāpa.
- Vienīgais - vai tu ar viņu pārgulēsi? - Vai tas ir pats galvenais?
Es nerunāju tikai par šīvakara randiņu. Es runāju par dzīvi vispār.
- Tas ir vissvarīgākais. - Kas tur notiek?
Milzu ugunsgrēks uz 73. un Brodveja stūra. Viss ir liesmās.
- Vai kāds cietis? - Droši vien.
Viss ceļš uz zāli tagad nobloķēts.
Esmu kopā ar tevi šajā bēdu brīdī.
- Tas tik ir ko vērts. - Kas tur notiek?
Tā ir G-meitene, viņa uzdarbojas.
Kā tev gan veicas. Es viņu pat neesmu redzējis.
Kā viņa izskatās?
- Viņa izskatās... - Kā?
IzpIūdusi. Bet diezgan karsta.
Ko viņa dara?
Viņa griežas kā kaut kas, kas griežas.
Satriecoši. Neticami.
Tas ir kolosāli.
Viss, viņa nodzēsa uguni. Fantastiski.
Un prom ir. Aizlidoja saulrietā. Satriecoši.
Neticami. Diez kāpēc viņu sauc par G-meiteni?
Varbūt "grandioza" vai "g paātrinājums"? Neesmu īsti pārliecināts.
Varbūt "gardā buča"?
Nu, kā es to palaidu garām. Es tagad ēdu indiešu ēdienus.
Nē, pagaidi. "Dieviete".
- Kā ar "G-punktu"? - Man jābeidz.
Tā tik bija rinda! Atvaino. Tur tiešām bija gara rinda.
- Tev kaut kas ir uz zoda. - Kas?
- Kā man nepatīk, kad tā gadās. - Kas gadās?
Mistiskie pleķi.
- Man jāaiziet uz tualeti. - Vai tad tu tur tikko nebiji?
Vai tu skaiti? Drausmīgi.
- Izklausās pēc trakās. - Tātad tu saki, ka viņa man ir kā radīta?
Trakās tev līp apkārt kā mušas.
It kā tu izdalītu kādu smaržu. Tev viņu vajadzētu pārbaudīt.
Vai tās sienas atstāsim kā ķieģeli, vai liksim apmetumu?
- Vai tu izrāvi kontaktu? - Nezinu.
- Ļauj, es paskatīšos. - Labi.
- Izbeidz tā darīt. - Par ko tu runā?
Par šo?
Seksuāla uzmākšanās ir bīstama. Domā, ja esmu puisis, tad vari tā darīt?
- Kas te, pie velna, notiek? - Atvaino viņas...
Stīv.
Viņas dators izslēdzās. Es iespraudu atpakaļ kontaktu.
- Es tikai pajokoju. - Labi.
- Es tā pēc tevis ilgojos. - Es arī.
- Ne šeit. - Atvainojiet.
Tev vajadzētu būt kopā ar kādu, kas tevi novērtē, kā Stīvs.
Es meklēju to īsto. Bet pagaidām vēI neesmu atradis.
- Bija prieks iepazīties. - Tu esi saticis Metu jau piecas reizes.
- Atvaino. - Nekas, mani ir grūti atcerēties.
Kad es biju mazs, mamma ik rītu spiedza un zvanīja policistiem,
lai brauc mani atpazīt.
- Tas taču irjoks, vai ne? - Jā.
- Tu man atspēlējies. - Mīļais, ejam taču pusdienās.
- Tā sieviete nes nelaimi. Nezvani viņai. - Sapratu.
- Pietiek. - Mēs tikko sākām.
Viss. Man sasāpējās kāja.
Tev viņai noteikti jāpiezvana.
- Vai man vajadzētu? - Jā.
Tāpēc, ka viņa ir gatava.
Un tev sešus mēnešus nevienas nav bijis.
Kas tad ir tas sliktais?
Nezinu. Viņa ir mazliet neirotiska un atturīga.
Tas tieši labi. Neirotiska un atturīga ir labs salikums.
Tās neirotiskās gultā ir velnišķīgas.
Turklāt viņa ir atturīga, jums noteikti izdosies.
MaksimāIs sekss.
Un lai nebūtu nekādu "Vai viņa ir īstā? Un ko nu lai iesāk?"
Tikai viena vienīga miesiska nirvāna.
- Tavi argumenti ir atbaidoši intriģējoši. - Tas ir mans lauciņš.
- Paldies. - Nav par ko.
Roze. Dažādu krāsu rozēm ir dažāda nozīme.
Sarkanās apzīmē kaisli un mīlestību, tas ir lieliski.
Bet es nedomāju, ka gribi teikt, ka mīli mani.
Tam katrā ziņā ir par agru.
Lai gan, ko var zināt. Varbūt kādreiz.
Vai nekad. Es neuzspiežu.
Es izsaukšu taksi. Taksi.
Tas apstājās.
Braucam.
Vai viss kārtībā?
Varam braukt.
Apstāsimies pie galerijas? Mums irjauna izstāde.
Lieliski. Paldies, ka pieturēji.
Interesanti, uz ko viņa skatās.
Tas gan ir sāpīgi.
Ko tu par to domā?
Interesanta un pabriesmīga.
Zinu. Ir pārsteidzoši, kā biedējošais mūs piesaista.
Es katru dienu palīdzu cilvēkiem, bet man neviens, izņemot tevi, nav palīdzējis.
Tu esi mans varonis.
Atvaino. Kas notika?
Tava mēle. Tu ar to nepareizi darbojies.
- Ko tu ar to gribi teikt? - Neizbāz to kā beigtu zivi.
Pakustini to mazliet.
Man šķita, ka es kustinu, vai tad nē? Es tā darīju.
- Nepietiekami. - Tiešām?
Neviens nekad nav teicis, ka es neprotu skūpstīties.
Varbūt tieši acīs nē.
Ārprāts.
Es tev palīdzēšu.
Aizver acis.
Tagad dari, kā es.
Šis ir mans dzīvoklis. Pats esmu visu plānojis.
- Te irjauki. - Paldies.
Šī ir ēdamistaba. No tās nav nekādas jēgas.
Es tev tur varētu palīdzēt.
Tā ir mana zivtiņa. Bigijs Smols.
Sveiks, Bigij.
Viņš vēI nekad nav redzējis sievieti.
Tūlīt viņš varēs acis izskatīt.
- Vai izrādīsi man pārējo dzīvokli? - Labi.
Nāc uz virtuvi.
Tur ir ledusskapis. Vari dabūt sulu, alu.
Es tev kaut ko uztaisīšu.
Neesmu izslāpusi.
- Un šī ir... - Gulta.
Kāds lielisks džemperis.
Kāda bIūze. Palīdzēšu tev atpogāt.
- Man vajadzīga... - Vannas istaba ir tur.
Viņa tur tik bieži iet.
Esmu gatava.
To es saucu par konstruktīvo veselumu.
Labi. Tā tev vajadzēja būt apģērbtai visu vakaru.
Tu izskaties lieliski.
Es tev palīdzēšu.
- Es mazliet uztraucos. - Ir labi.
Man ar tiem pilns skapis. Šo es pats novilkšu.
Un tagad tās.
Paldies.
Kas gan varēja iedomāties, ka viss tā beigsies pēc tās dienas metro?
Vai tas nav satriecoši?
- Met? - Jā.
Varbūt es būšu virsū?
Tici, tā būs labāk.
10-4.
Vai esi gatavs?
Labi.
Braucam.
Labi, viss kārtībā.
Nolādēts.
Tagad man jāatpūšas.
Atvaino. Sagādāšu tev jaunu.
- Gultu vai peni? - Abus.
Ir trīs brīži, kurus atcerēšos līdz kapa malai.
Pirmais - mana tēva seja, kad pabeidzu Hārvardas juridisko fakultāti.
Otrais - kad palīdzēju krastā izskalotai vaļu mātei dzemdībās.
Un trešais,
mēs abi kopā, šeit, šovakar.
Neiedomājies ar mani vairs runāt.
Lūdzu, ūdeni. Man bija varena naksniņa.
Tikai nesaki, ka sieviešu nācijā esi ieviesis savu demokrātiju.
Viņa ir pavisam savādāka nekā biju iedomājies.
- Seksīga? - Neticami seksīga.
Es pat nezinu, vai tev to teikt. Nezinu, vai varēsi to izturēt.
Izturēšu. Stāsti.
Viņa salauza manu gultu.
Gabalu gabalos.
- Un tas ir labi, vai ne? - Tas ir labi.
- Es viņu šodien atkaI satikšu. - Par ko tu runā?
Sekss vienreiz ir bijis, ej tālāk.
Ne tad, ja esi pabijis lieliskākajā karuselī. Tad stājas rindā atpakaļ.
Stājies atpakaļ, izbrauc vēI trīsreiz, un kaut met rokas gaisā un spiedz.
Bet drīz tev būs slikta dūša.
Ei, puiši.
- Kājums iet? - Skaties, lai esi kārtīgi piesprādzējies.
Domāju, ka tev patiks. Man tev ir maza dāvaniņa.
Vai man arī kaut kas ir?
- Tev irjaukas ausis. - Paldies.
- Trūkst ausu ļipiņu. - Katram ir savi trūkumi.
Tikai ne man. lekopēju tev dažas ķīniešu frāzes prezentācijai.
- Ko teiksi? - Lieliski.
- Domāju, ka noderēs. - Tu esi vislabākā.
- Jā, es zinu. - Man nu jāiet tikties ar Dženiju.
- Tu tiecies ar Dženiju? AtkaI? - Jā.
- Tad jau jums noteikti iet labi. - Viņa salauza viņa gultu.
Paldies. Tas bija gluži vietā.
- Uz redzīti. - Lai nu paliek.
- Sveiki. - Pieskati viņu.
Noteikti.
- Viņš atkaI tiekas ar Dženiju? - VēI tikai pāris reižu.
- Pavizināsimies. - Pagaidiet.
Klausieties. Man nepatīk, ja pret mani tā attiecas...
Kas notiek?
- Paldies parjūsu atvēlēto laiku. - Kas tu esi?
Saunders, vai skaties televīziju? Vai lasi avīzes?
- Vai internetu lieto tikai pornogrāfijai? - Esi tas Bedlams.
- Profesors Bedlams. - "Superļaundaris".
Neesmu super, neesmu ļaundaris. Esmu tāds pats cilvēks kā tu,
tikai man ir 10000 reižu vairāk naudas, inteliģences un gaumes.
Ko tad tu gribi no manis?
Vai tu ar kādu tiecies?
Vai tu mani uzIūdz?
Gribu, lai tu man pastāstītu visu, ko zini par savu jauno draudzeni.
- Par Dženiju? - Jā.
Kur viņai patīk doties? Ko viņa mīI darīt?
Kādu mūziku viņa klausās? Vai viņai baiI no vabolēm?
Vai viņai patīk suņi vai kaķi?
- Vai viņa valkā apakšbikses... - Pagaidi, nolāpīts...
Paklausies. Ar pļaukām tagad pietiks.
Man vienkārši ir neērti klāstīt tev, pilnīgam svešiniekam, kāda privāto dzīvi.
Tev tas jāsaprot.
Protams.
Palīdziet. Glābiet.
TU KATRĀ ZIŅĀ VARI ATRAST LABĀKU PAR ŠO PUISI... PROFESORS B
Zebiekste.
Palīgā. Jā, tu.
Izsauciet taču dārzu un parku dienestu.
Jēziņ. Palīdzi.
Mans Dievs.
G- meitene, tu mani izglābi. Paldies.
- Turi mani. - Neskaties uz mani.
- Bet es tikai gribēju... - Neskaties.
Neskatos. Sapratu.
Izskatās, ka mazā Dženija atradusi pielietojumu savam superspēkam.
Idiots. Mēs negribam, lai viņa zinātu, ka esam te bijuši.
Brīnišķīgi.
Tā nu es krītu, brāžos cauri debesīm.
Un pēdējā brīdī viņa uzrodas no nekurienes,
sagrābj mani un noliek tieši uz zemes.
Tas bija neticami. Taču tas dīvainākais bija,
ka tas Bedlams prašņāja par tevi.
- Vai tu viņu pazīsti? - Kā gan es viņu varu pazīt?
- Tājau es domāju. - Kāda tad viņa bija?
G- meitene? Es viņu tā īsti neapskatīju,
taču, atklāti sakot, viņa nebija tāda, kā iedomājos.
- Kādā ziņā? - Nezinu. Viņa likās mazliet...
- Gudra? - Ne gluži.
Eksotiska? Ekstravaganta?
Nē, es jutu, ka viņa ir mazliet ķerta.
Ķerta? Bet varbūt mazliet norūpējusies,
pārmeklējot pilsētu, lai tevi glābtu, un tu netiktu saspiests kā kukainis.
Jūs, meitenes, gan aizstāvat viena otru.
Man patīk. Jūs esat kā viena banda.
- Pirmais ielas šķērsošanas noteikums. - Paskatīties uz abām pusēm.
Pareizi.
- Piezvaniet uz 911. - Viss kārtībā. Par mata tiesu.
Man viss kārtībā.
- Kā gan var būt kārtībā? - Es varu paiet.
Nekusties. Tev droši vien ir iekšējā asiņošana, un tu par to nezini.
- Nē, man nav ne skrambiņas. - Tev ir šoks.
Vai kāds to redzēja? Īsts brīnums.
Vai tev tiešām nekas nekaiš? Izskatās, ka tu vari staigāt.
Jā.
Šī ir pirmā reize, kad es te kādu atvedu.
- Pirmā. - Tiešām?
Šis tiešām ir lielisks dzīvoklis.
Es nekādi nevaru saprast, kas tur notika.
Es zinu.
Es nedomāju to darīt. Vismaz ne tagad.
Bet labi vien ir,
jo starp mums noticis kas īpašs.
Es tev uzticos.
Lai mūsu starpā nebūtu nekādu noslēpumu.
It īpaši ne šī.
Nezinu, par ko tu runā.
Tad es tev parādīšu.
Tu labi izskaties bez brillēm. Bet arī ar tām tu labi izskaties.
Es tās paturēšu.
Nezinu, kas tev padomā, bet man jau tas patīk.
Ja vien tas nav kā Raudu spēlē?
Tā taču nav, vai ne? Zini, es esmu no Denveras.
Pagaidi.
Tev mugurā ir G-meitenes kostīms. Tas...
Tu esi krietni pacentusies.
Un esi pat nokrāsojusi...
Vai tu joko?
Tas tik ir kaut kas. Neticami.
- Bet tu nedrīksti nevienam teikt. - Nevienam, izņemot Vonu.
Viņš gulēja ar Victoria's Secret modeli, un nekādi netiek līdz stāsta galam.
- Tas viņu noliks pie vietas. - Nevienam.
Tev man jāapsola, ka nekad, nekad nevienam nestāstīsi.
- Lai iet. - Lai tur vai kas, tu nevienam neteiksi.
Es zvēru.
Pasaki, ka labāk iegrūdīsi zāģi pakaļā, nekā kādam pastāstīsi.
- Vai tas ir iespējams? - Pasaki.
Labāk lai man zāģi iegrūž pakaļā, nekā es kādam izstāstīšu.
Tas Bedlams, viņš ir tāds kā tavs ienaidnieks?
Viņš ir kā skabarga pakaļā kopš viņu izmeta no vidusskolas.
Vai jūs mācījāties kopā?
Starp citu, viņu patiesībā nesauc Bedlams.
Viņš ir Berijs. Berijs Edvards Lamberts. Bedlams, saprati?
Toreiz mēs abi bijām izstumtie. Visi mūs ienīda.
Uzmanību. Zubrīši nāk.
Tā nu mēs viens otru atradām.
Protams, ka mēs laiku pavadījām kopā.
Mēs tiešām viens otram patikām.
Trešā gada beigās
nolēmu, ka nevainībai jāpieliek punkts.
Berijs bija pietiekami nekaitīgs.
Nodomāju, kāpēc gan ne viņš?
Viņam īsti neizdevās dabūt nost bikses.
Un tad tas notika.
Tā es šo vakaru nebiju plānojis.
Ak, Dievs. Paskaties.
Tas ir satriecoši.
- Ko tu dari? - Fantastiski?
Nē. Tas var būt bīstami.
Kad es atgriezos skolā, pat ar parūku,
visi ievēroja, ka esmu kļuvusi savādāka.
Sveikas, meitenes. Manas brilles.
Tas bija lieliski.
DiemžēI mēs ar Beriju pašķīrāmies.
Viņš ar mani pārstāja sarunāties.
Un tad pilnībā sāka ignorēt.
Katrā ziņā viss kļuva sliktāk, kad es skolu pabeidzu.
Es kļuvu par pilna laika supervaroni, bet viņš par ļaunu ģēniju.
Tāds nu ir mans stāsts.
Man visu laiku bija dīvaina sajūta,
ka ar tevi kaut kas nav tā.
- Tiešām? - Izrādās, tev bija noslēpums.
- Supernoslēpums. - Tagad tas ir mums abiem.
- Vai varu tev ko pajautāt? - Ko?
Es padomāju, ka varētu būtjauki pamēģināt.
Tas ir kā Iūgums.
Protams.
Tūlīt būšu atpakaļ.
Vai tas tev bija padomā?
Jā. Tieši tā.
Met Saunders, tu esi bijis ļoti nejauks zēns.
Man šķiet, ka tev irjāsaņem kāds sods.
Jā. Es šur tur esmu pārkāpis noteikumus.
Taisnīgumam jāņem virsroka.
Kaut kas traks.
- Nepalaid mani vaļā, labi? - Nepalaidīšu.
Jā, tu mani turi.
Es tevi nobaidīju.
Mēs esam augstu.
Mēs esam ļoti, ļoti augstu.
Lai cikjautri nebūtu, es jūtos mazliet nelāgi,
tu mani nēsā līdzi kā tādu klēpja sunīti. Tikai nelaid vaļā.
Uzmanīgi. Uz kurieni tu?
Lidoju pa labi. Uzmanies.
- Vienmēr esmu gribējusi to izmēģināt. - Ko izmēģināt?
To? Nez vai te sanāks.
Te ir arī caurvējš.
Un ja nu es daru tā?
- Tev nemaz nav apakšveļas. - Jā. Man šķita, ka tā būs labāk.
- Vai nav kolosāli? - Ir kolosāli.
Jauns pavērsiens seksam lidojuma laikā.
- Vai esi gatavs? - Neesmu gatavs.
- Vienkārši ļaujies. - Jā, bet...
Zinu, zinu. Neapstājies.
Dievs, nē.
Nekad vairs tā nedari.
G- meitenes mats pirms.
Skatieties un mācieties.
Viņas ķermenis ir veidots no cietākās vielas pasaulē.
Taču es zinu tavu noslēpumu.
Tagad. G-meitenes mats pēc.
- Kas noticis? - Skabarga pirkstā.
- Parādi man. - Es to izdabūšu, man tikai...
- Man labi izdodas. - Ko tu darīsi?
Pagaidi.
- Kā tev izdevās? - Man ir savi paņēmieni.
- Paldies. - Nav par ko.
Ko...
Ko tad tu dari Ņūdžersijā?
Piezvanīju uz tavu biroju un uzzināju, kur tu esi.
ledomājos, ka tevi pārsteigšu.
- Vai esi pārsteigts? - Esmu pārsteigts.
Paldies. lepazīsties - Hanna Lūisa.
- Tā ir Dženija Džonsone. - Priecājos beidzot iepazīties.
- Saunders runā par tevi visu laiku. - Jā.
- Liekas, ka es jau tevi pazīstu. - Tiešām?
Šķiet, ka mēs tikai tagad iepazināmies.
Labi. Man ir doma.
Hanna ar savu draugu Stīvu - varbūt brīvdienās kaut kur aizbraucam
izklaidēties kā divi laimīgi pārīši? Ko teiksiet?
- Lieliski. - Lieliski.
Lieliski.
Atvainojiet, man ir kādas sliktas ziņas.
- Tev tur kaut kas bija. - Paldies.
Stīvs netiks. Viņam ir steidzama stringu fotosesija.
- Steidzama stringu fotosesija? - Ja nu kāds iegādājas nepareizās apenes.
Kur ir mūsu muļķa oficiants? Ser.
Pagaidiet. Kas tur notiek?
Pentagons ziņo, ka viena izmēģinājuma raķete ir nogājusi no kursa.
Visi pūliņi to pārtvert vai uzspridzināt ir bijuši neveiksmīgi.
Lieliski.
Ja tā ietrieksies pilsētā, bojā gājušo skaits var sasniegt tūkstošus.
- Neizklausās labi. - Drīzāk izklausās nopietni.
Varbūt kāds kaut ko varētu izdarīt.
Jā, piemēram, gaisa spēki. Tas ir viņu darbs.
Cik ilgi ar Metu esat pazīstami?
Pirms trim gadiem sākām strādāt kopā Kokrumā.
Esam saņēmuši ziņojumus par laupīšanām Bronksā un citos rajonos.
Valdība aicina cilvēkus nekrist panikā un palikt mājās.
Ņoki. Vai vēI kāds pasūtīs ņoki?
Betja nu gaisa spēki to nespēj apturēt?
Tad būtu jāiesaistās kādam citam.
Varbūt kāds pelnījis vienu brīvu vakaru bez katastrofu novēršanas.
Šķiet, ka kāds to ir pelnījis. Vai ne tā?
Ko tu pasūtīsi?
Varbūt ejam prom? Vai šeit ir droši?
Vai mūs te kāds apkalpos? Es no bada ēdu pliku bageti.
Visi ir pārņemti ar notiekošo.
Varbūt, ja kāds parūpētos par šo problēmu,
visiem varētu būtjaukāks vakars, vai saproti, ko es gribu teikt?
- Vai tu to gribētu? - Es to novērtētu.
Es to patiesībā supernovērtētu.
Labi, brīnišķīgi.
Vai viņai viss labi? Kur viņa iet?
Viņa satraucās. Skraida apkārt kvartālam.
Par vēlu masu evakuācijai, situācija ir bīstama un iespējama katastrofa.
Viss, ko ņujorkieši var darīt, ir sēdēt un Iūgties, lai notiek brīnums.
Varam redzēt raķeti tiešajā ēterā, kā tā tuvojas pilsētai.
Kļūst skaidrs, ka... Pagaidiet, kas tas?
Tā ir G-meitene.
- Viņa tuvojas raķetei. - Kā man viņa patīk.
Mans Dievs.
Viņa tikko to aizspēra.
Viņa tikko novirzīja raķeti no pilsētas.
Mēs esam glābti.
Ir šis tas, ko es redzu pat bez infravīzijas.
Atvaino, par ko tu runā?
Tu un tā palaistuve no biroja - Hanna.
Viņa nav palaistuve. Kā tu tā vari teikt?
- Tu taču gribi ar viņu nokniebties. - Nē, negribu vis.
- Es tev neticu. - Vai es varu ko teikt?
Viņas draugs ir modelis.
- Diez vai tāds kā es viņai patiktu. - Es saprotu.
Tu ar viņu gribi nokniebties, bet nevari, jo viņai ir draugs.
Nē, es tikai saku, ka mēs esam draugi, kuri strādā kopā.
Nemelo man.
- Kāpēc tu to izdarīji? - Piedod.
Es par to samaksāšu, es apsolu.
Labi, nedari tā.
Neraudi. Viss būs labi.
Es zinu, dažreiz es kļūstu nervoza.
Vienkārši...
Es tevi tik ļoti mīlu.
- Kā iet? - Atvaino.
Paskaties uz viņu. Viņa izskatās pēc pornostudentes.
Vecīt, kas lēcies? Tu ne pēc velna neizskaties.
Samazināsim šodien svaru, ja?
Sāku domāt, ka mans pirmais iespaids par Dženiju bija pareizs.
Pilnīga psihopāte.
- Pārāk griboša, greizsirdīga... - Greizsirdīga.
- .. kontrolējoša... - Kontrolējoša. Trīs vienā.
Patiesību sakot, es pat viņu nemīlu.
Es mīlu kādu citu.
Kas viņa ir?
Vai mani? Ak, Dieva, laikam jau mani?
Man ir tādas pašas jūtas. Es pilnīgi...
Tā nav laba zīme, vai ne?
- Par ko tu runā? - Negribu teikt pirms viņa nezina.
Taču vispirms man jāšķiras no Dženijas.
- Dievs mans liecinieks, ka to izdarīšu. - Nāc man līdz.
Ir tikai divi veidi, kā veiksmīgi saraut attiecības ar sievieti.
Vari kļūt par pamuļķi vai par pīkstuli.
Kļūt par pamuļķi ir viegli. Tev jāsaka: "Es tevi pametu. "
Tieši tā. Ātri, viegli, nesāpīgi.
- Lai gan nedomāju, ka nenoraustīsies. - Un kā ar pīkstuli?
Labi, pīkstulis. Klausies.
Apsēdies blakus, esi romantisks.
Skaties ar dzirksti acīs, saņem viņas roku. ledod savu.
Saki: "Mīlulīt,
man šķiet, ka mums attiecības uz laiku jāpārtrauc, lai visu pārdomātu. "
Neatbildi uz viņas zvaniem kādu gadu.
Drīz vien viņa padosies, un tu būsi brīvs.
Nevaru iedomāties, ka tevī klausos.
Un saki to tikai pēc seksa.
Citādi tas tiešām būs sarežģīti.
Es iedomājos, ka varbūt mums mazliet...
jāpārdomā, kā viss turpmāk būs.
Ak, Dievs.
Vai tu gribi pārtraukt attiecības?
Nē, nemaz.
Tikai padomāju, ka mums irjāpārvērtē, kur mēs atrodamies,
lai droši zinātu, ka esam vienā lappusē.
Tātad tu nesaki, ka mums jātiekas ar citiem?
Nē.
Nē, es to nesaku.
Labi. Tu mani jau gandrīz pārbiedēji.
Lai gan tikšanās ar citiem varētu kļūt par pārvērtēšanas procesa daļu.
Ak, Dievs.
- Tu mani pamet. - Runa nav par to?
Aizveries.
Es zinu, kas tieši notiek. Tā ir tā palaistuve no biroja, Hanna.
- Tu ar viņu guli. - Es neguļu...
- Bet tu gribi. - Pagaidi mirkli.
Tu esi tāds melis.
Es neesmu melis. Vai gribi patiesību?
Tā nav Hanna, runa ir par tevi.
Tu esi greizsirdīga, tu mani kontrolē. Es tā vairs nespēju.
- Tas ir vājprāts. - Nesauc mani par vājprātīgu.
Tieši par to es saku. Es to nespēju izturēt katru dienu.
Tad izturi to.
Ko tu dari?
Tu tā to nožēlosi.
Ārprāts.
- Trešdien? Ceturtdien? - Nē.
Piektdien? Sestdien? Svētdien? Lenču? Dienas laikā?
Nerunā ar mani.
PaIūkojies no šīs puses.
Smagākais ir garām.
Es nezinu. Viņa teica, ka es nožēlošot.
Neuztraucies. Viņas tā vienmēr saka.
Domāju, ka tev taisnība.
Ir kaut kas, ko esmu gribējis izstāstītjau tad, kad ar viņu iepazinos.
- Ko tu uzzināji? - Bet tev man jāapsola...
- Es apsolu. - Tas ir nopietni.
- Tev man jāapsola, ka... - Es apsolu.
Tu zini, Dženija...
Jā.
Viņa G-meitene.
Muldoņa.
Skat, uz ko tu vēI esi spējīgs.
Ak, Dievs, tu taču kniebies ar G-meiču.
- Zinu, tas ir neticami. - Nevar būt.
Es arī nespēju noticēt. ledomājies, kā man sievietes skries pakaļ, kad uzzinās.
Pagaidi. Vai tad viņai nav nekas pretī, ka tu izpaudīsi, kas viņa ir?
Es tevi brīdināju.
Skaties, kur ej, stulbeni.
Kas lēcies?
Kas gan varētu būt noticis? Viss ir labi.
Stāsti.
Labi. Es izšķīros no Dženijas.
Tev bija taisnība. Viņa ir pilnīgi nesakarīga psihopāte.
Man jau sākumā vajadzēja tevi paklausīt.
Varbūt kādu laiku nesaisties ar trakajām?
Panāc. Man žēI.
Ir kaut kas, ko jau ilgu laiku gribu tev pastāstīt.
Tas ir par tevi un...
- Piedod. - Ārā.
Man pašlaik ir grūts periods.
- Es visu redzēju. - Nekā nebija.
Tu viņu nogāzi. Tu viņai iesiti.
- Vai viņš tevi aiztika? - Nē, tas bija negadījums.
Negadījums?
Mums irjāaprunājas. Panāc.
Paklau, draudziņ. Tevi gaida lielas nepatikšanas.
Neatvainojies. Tā ir pirmā kļūda.
Izbeidz vienreiz domāt par neķītrībām un pievērsies Pekinas prezentācijai.
- Es dzirdēju, saulīt. - Kā tu tikko mani nosauci?
Nezinu.
Ja kompānija nedabūs šo projektu, tad mēs cietīsim lielus zaudējumus.
Tev tiešām ir problēmas. Piezvani manam psihiatram.
Piezvanīšu viņam... viņai.
- Ko? - Telefons.
Nolādēts.
Tas čalis ir galīgi nojūdzies.
Te viens tāds braukelē. Vai viņš kaut ko ir izdarījis?
- Tas ir tepat. - Viņi ielauzās, sabojāja kameru,
tad izgāza sienā šo milzu caurumu.
- Nekad neko tādu neesmu redzējis. - Tas ir murgs.
Te ir daudz glītu mašīnu - bet šie paņēmuši tikai to.
Maita.
Kāds te ir pamatīgi noņēmies. Vai zināt, kurš tas ir varējis būt?
Nē, nezinu.
- Kāds, kam zobs uz jums? - Uz mani?
Nē, nezinu. Piedodiet.
Paziņosim, ja ko uzzināsim.
- Ķersimies pie papīriem. - Es vairs to necerētu atgūt.
Džentlmeņi...
Ja ciešāk paIūkosieties uz modeli...
Kas pie velna...?
Vienkārši lieliski.
Velns. Es to tikko salaboju.
Atvaino, atnācu izmēģināt tavu teleskopu. Jauki un tumši, vai ne?
Pagaidi. Vai tas ir tavu roku darbs?
Jā, tā biju es.
Nāc.
Nāc paskaties.
Es neredzu...
TU
ESI DRAŅĶIS
- Tas tiešām ir satriecoši. - Nav jāmaksā par stāvvietu.
Kādēļ tu ar mani tā dari? Tev jābūt labajai.
Es esmu labā. Tu esi sliktais.
Man tiešām prieks tevi redzēt, bet man rīt ir liela diena.
Man ir svarīga prezentācija, tāpēc man irjāizguļas.
Man būs jāsaka ar labu nakti. Varbūt tu esi karstākā meiča, kāda man bijusi,
bet vai zini, ko? Tu esi trakākā, pilnīgi un galīgi.
Tiešām?
KRETĪNS
Kretīns?
Vai mēs drīz sāksim?
Lūdzu, atvainojos par kavēšanos.
VēI tikai dažas minūtes.
- Atvainojiet. - Priecājos, ka atnāci.
Bet kādēļ tu esi ar cepuri galvā?
- Neprasi. - Kādēļ gan es neesmu pārsteigta?
- Labdien? - Mēs beidzot varam sākt.
- Džentlmeņi, tas ir Mets Saunders. - Vai viss kārtībā?
Viss kārtībā.
Džentlmeņi.
Mūsu projektā ietvertas Ķīnas kultūrvēsturiskās arhitektūras idejas,
kas pārveidotas mūsdienīgā 21. gadsimta estētikā.
Jūs redzat, ka funkcionalitāte nav upu...
upu...
upurēta, ko var redzēt, pateicoties vairākām ieejām
centrālajā daļā, kas ved uz pagalmu.
Tieši tā. Pareizi.
Un to kopējais laukums ir...
Tu esi slims izdzimtenis.
Man tik žēI.
Paldies.
Tie ir smiekli caur asarām, vai ne?
Atvaino.
Neviens ar mani tā nav rīkojies, un patiesībā es esmu kretīns.
Viss kārtībā. Man žēI, ka tevi atlaida.
Kas tur notika?
To ir grūti izskaidrot. Teiksim, man ir laiks doties.
- Kur tu dosies? - Nezinu un man ir vienalga.
Klau, ja tev ir nepatikšanas, es varu palīdzēt.
Paklau, Hanna. Lūdzu, turies no manis pa gabalu.
Ja ar tevi kaut kas atgadītos manis dēļ,
es to nespētu sev piedot.
Nolāpīts.
Vai drīkstam ienākt?
Jauks dzīvoklis.
Tu salauzi viņas sirdi, vai ne?
Ko tev vajag? Es esmu projekta vidū.
To pašu, ko tev - ar labu aizvākt viņu no manas dzīves.
Palīdzi man viņu neitralizēt.
Lai ko viņa būtu man nodarījusi, es tev nepalīdzēšu viņu nogalināt.
Es neteicu "nogalināt", bet "neitralizēt".
Tas ir neitrāIs vārds. "Nogalināt" to arī nozīmē. Šoreiz kā Šveicē.
Esmu izstrādājis veidu, kā uz visiem laikiem atbrīvot viņu no superspēka.
Nekādu spēju vairs?
Tad viņa būs vienkārša, ikdienišķa, trakā bijusī?
Jā. Tā būs labāk.
- Un ko tu gribi, lai es daru? - Izvelc viņu ārā.
Palīdzi viņu saņemt atslābinājušos.
Negribu tevi aizvainot, bet tu esi slavens, ka dari to,
ko vairums cilvēku uzskata par...
Nepieņemamu?
Jā.
Neuztraucies. Es aizeju no darba.
- No superļaunuma? - Jā.
Tas ir labi. Ja ej atpūtā, kādēļ vienkārši viņu neaizmirsti?
Tieši to arī es darīšu. Es pametu pilsētu.
Tāpēc, ka tā sieviete, neliek mani mierā. Viņa ir apmāta ar mani.
Viņa ir mani pazemojusi ik uz soļa, un viņa it nekad neapstājas.
Kad beidzot sapratīsi, ka tā nav tā, kurajelkad par tevi aizmirsīs,
piezvani man.
Labi?
Vai vari man atrakstīt uz "Professorbedlam. com"?
Bez atstarpēm.
Domāju, ka tomēr mēģināšu bēgt.
Te Mets. Lūdzu, atstājiet ziņojumu.
Te Hanna. Lūdzu, atbildi.
Vajadzīga tava palīdzība. Ir atgadījies tiešām kaut kas slikts.
Tevis laikam tur nav.
- Kas tur ir? - Tas esmu es, Mets.
Ko viņa tev nodarījusi? Vai viņa ir te?
- Kas ir te? - G-meitene.
Supervarone?
Jā, G-meitene, super...
Kādēļ tu man zvanīji?
- Stīvs mani krāpa. - Paldies Dievam.
Ko?
Paldies Dievam, ka uzzināji ātrāk nekā vēlāk.
Man žēI.
Jā, es pieķēru viņu gultā ar citu sievieti.
Patiesībā ar divām citām.
Varbūt trijām. Es nezinu - tā kārtīgi neapskatījos.
- Ar trijām? - Jā.
Stīvs bija tik izskatīgs, viņam patika džezs un alpīnisms.
Viņš mani veda uz skaistām vietām, deva man dažāda veida...
Es to tiešām nevēlos dzirdēt.
Bet patiesībā man ar viņu nekad nav bijis tik labi.
Ne tā kā ar tevi.
Tu tiešām man esi bijis labs draugs.
Lieta tāda,
ka es vairs negribu būt tikai draugs.
- Negribi? - Nē.
Klausies...
Mana dzīve pēdējā laikā ir bijusi traka.
Taču tas licis man saprast, kas man ir vissvarīgākais.
Visvairāk es gaidīju to, ka katru dienu tevi satikšu darbā.
Tu esi gudrākā un skaistākā meitene, kādu es jebkad esmu saticis.
Un es esmu tevī līdz ausīm iemīlējies.
Tas bija lieliski. Nemaz nesāpēja.
Droši vien nevajadzētu tev to teikt, bet šis laikam ir mans laimīgākais mirklis.
Tā nav godīgi. Es to gribēju teikt.
Balodīši.
Es tevi ienīstu.
Sargies.
Kāpēc G-meitene meta mums ar haizivi?
Es tev nevaru teikt.
Un viņa bija tik nikna. Vai esi ko izdarījis?
- Vai tev ir nepatikšanas? - Nē. Jā.
Un kamēr tu esi te, tev arī ir.
Tev jāpamet pilsēta. Aizbrauc un paslēpies.
Uz Sandiego. Taiti. Jūtas štatu.
Nē, uz Jūtu neder. Citur.
Bet tev irjāaizbrauc un kādu brīdi jāpierimst.
- Es nesaprotu. - Klausies.
Ja es tevi vēI kādreiz satikšu, tas viss jau būs beidzies, saprati?
Ja?
Pagaidi.
- Tas esi tu. - Pagaidi šeit.
- Kur? - Tepat.
- Labi. - Tur.
Esmu te, jo man vajadzīga tava palīdzība. Gribu zināt, kā mēs viņu apstādināsim.
Pēdējos desmit gadus esmu pētījis viņas spēka avotu.
Tas ir unikāIs radiācijas veids, kas caurstrāvo ikvienu viņas šūniņu.
Zinu par meteoru vidusskolā. Viņa man pastāstīja.
- Viņa tev pastāstīja? - Jā.
Vai viņa stāstīja arī par mani?
Viņa teica, ka esot bijuši draugi, un tad esot pašķīrušies.
Nieki. Tas meteorīts visu sagrāva mūsu starpā.
Bet tagad man ir kaut kas, kas visu pilnībā izmainīs.
Kas tas ir?
Akmens?
Nē, šķiņķa gabals. Protams, ka akmens.
Īpašs akmens. Tas bija akmens, kas deva viņai radiāciju.
Tagad man ir akmens, kas radiāciju absorbēs.
Tādēļ, ja tu Dženiju pievestu gana tuvu...
Es izdabūšu radiāciju no viņas ķermeņa, izsūcot to kā sūkli,
uz visiem laikiem atņemot viņai spējas.
Un kādēļ esmu vajadzīgs es? Kādēļ tu nevari viņu pievilināt?
Ar viņas superdzirdi?
Nē, vajadzīgs kāds, kas viņu aizmānītu.
Kāds, no kā nav jābaidās.
Vājš, bezspēcīgs vientiesis.
Idiots.
NENSIJAS HOFMANES GALERIJA
Nē, visi rēķini tika nosūtīti atpakaļ. Neviens no tiem nav samaksāts.
Pārzvani.
Un šiem diviem jābūt...
- Kas tad tas? - Kāds nieks, ko es tev atnesu...
- Ziedi? - Jā.
Vai domā, ka ziedi man liks tev piedot?
Nē, es tā nemaz nedomāju.
Tad ko, pie velna, tu te dari?
Atklāti sakot, es sapratu, ka esmu pieļāvis lielāko kļūdu savā mūžā.
Es esmu neprātīgi tevī iemīlējies un darīšu jebko, lai mēs atkaI būtu kopā.
Tiešām.
Dievs, tās ir tik skaistas.
- Piedod. - Irjau labi.
- Paldies. - Nav par ko.
Varbūt šodien pēc darba ap septiņiem atnāc pie manis
- un es pagatavošu vakariņas? - Ar lielāko prieku.
SVEIKA, MANU SKAISTULĪT! NĀC IEKŠĀ. ES ESMU UZ TERASES
Ak, Dievs.
Tik skaisti.
Vai tas ir man?
Jā. Kaut kas tev tāpēc, ka...
gribēju atvainoties par to, cik briesmīgi pret tevi izturējos.
- Tā nebija pareizi. - Tev nevajadzēja.
- Tā ir taisnība, piedod. - Kas tur ir?
Neskaties - lai tas ir pārsteigums. Uzsauksim tostu.
Tu esi satriecošs.
Par otro iespēju.
Tas puisis nav slikts. Varbūt ņemsim viņu komandā.
Dziļi iekšienē man bija sajūta, ka tu sapratīsi savu kļūdu un atgriezīsies.
Tu esi gudra.
- Vai gribi zināt noslēpumu? - Protams.
Tādēļ es tevi nenogalināju.
Tu esi mīļākais puisis, ko esmu satikusi.
- Nē, neesmu. - Esi gan.
Tu esi mīļš.
Garšīgs.
- Ko tu te dari? - Es? Ko tu te dari?
Tu teici, ka tava dzīvība ir briesmās. Un ko viņa te dara?
- Vai mēs viņu pazīstam? - Es viņu nepazīstu.
Es viņu nepazīstu.
Lai kā tu necenties nocelt man puisi kā pēdējā resnā palaistuve,
- tev tas nesanāca. - Ļauj man to nokārtot.
- Vai tu esi atpakaļ pie viņas? - Nē. Jā.
Klausies, tas ir pārāk sarežģīti.
Kā tu tā varēji? Tu man teici, ka mani mīli.
Lūdzu, izdari pakalpojumu. Ej projām.
Centies saglabāt kaut nedaudz pašcieņas. Tu sāc izskatīties nožēlojami.
Te tu esi, paldies Dievam. Es tev zvanu augu dienu.
Biļetes uz spēli. Tev un man.
- Ne tagad. - Šovakar.
- Tagad nav īstais brīdis. - Kas ir tajā kastē?
- Neej tai klāt. - Taisies vien prom,
pirms es tavu pakaļu neesmu aizspērusi atpakaļ uz Munču zemi?
- Neej tur klāt. - Izskatās liels.
- Vai tu man draudi? - Uzprasies vēIreiz un es tev parādīšu.
Un ko tad tu izdarīsi? Saspiedīsi mani ar savu gigantisko pēdu?
- Pietiek. - Neaiztiec mani.
Izdari man pakalpojumu, ej prom un ņem līdzi Hannu...
- Ak, Dievs. - Tu esi G-meitene.
Tu esi kniebies ar G-meiteni?
- Atver kasti. - Ejiet. Pieskatiet busiņu.
Atver to nolāpīto kasti.
Tā nu nav nekāda dižā dāvana.
Piedod.
Tu nelieti.
Tas ir dīvains akmens.
Laimīgas beigas visiem. Labs darbiņš.
Tu to izdarīji? Tu viņam palīdzēji?
Man tiešām žēI. Tu uz mani meti ar haizivi.
Turklāt Bedlams iet pensijā. Būs labi.
Tu idiots.
Liekas, ka tās ir beigas, mīļā.
Tu taču domāji, ka esi daudz labāka par mani.
Tagad mana kārta. Tagad spēks būs man.
Tu būsi vien vecā labā Dženija Džonsone.
Mums te ir aizkustinošs brīdis.
- Nepietiek spēciņa, ko? - Neļauj viņai pieskarties akmenim.
Es pat viņu tur neredzu.
Ārprāts.
Liekas, ka viņa ir mirusi.
- Aizmirsti. - Man viņajāatrok.
- Jāsāk sērot. - Vai esi sajucis?
- Nāc, apkamp mani, lāčuk. - Tu.
Domāju, ka tu esi vienkārši ķēms.
Bet tu tiešām esi muļķis.
Esi uz vienu roku ar Beriju?
Tu salauzi manu sirdi, un tagad es salauzīšu tev visu.
Laid vaļā manu draugu, tu trakā maita.
Saņem.
Kaut kas traks.
Jā, dāmu cīņa.
Muļķe.
Vai tev viss kārtībā?
Žurka tāda.
Vai tev viss kārtībā?
- Stop. - Vai tev viss kārtībā?
- Viss labi. - Man arī. Likās, ka iesāpējās celis.
Aizmirsti. Ejam.
Viņas nogalinās viena otru. Šurp.
- Tā esi tu. - Vai esi ar viņām?
Patiesībā, jā.
Viņi nogāja lejā.
Stop.
Paskaties uz sevi. Tu baidi šos cilvēkus.
Tas tūlītjāizbeidz, labi?
Lūdzu.
Padod man to.
Lūdzu. Atdod to man.
Smagāks, nekā es domāju.
Klausies, Dievs zina, ka negribu, lai tu uz mani dusmojies?
Un piedod, ja es tevi aizvainoju.
Zinu, ka starp mums bija kaut kas īpašs.
Dažreiz bija lieliski.
Taču tā nebija mīlestība. Arī tu dziļi sevī to apzinājies.
Tu esi lieliska meitene un esi pelnījusi būt kopā ar ideālu puisi.
- Tiešām. - Jā.
Un es zinu, kas ir tas ideālais puisis. Viņš ir tepat, tagad.
Profesor.
- Ko? - Berij?
- Nu, izstāsti. - Ko lai es stāstu?
Viņa ir mana nāvīgā ienaidniece? Gribu viņas iznīcību?
- Berij, Iūdzu. - Lūdzu, nesauc mani par Beriju.
Tā ir taisnība. Viņa mājas ir templis tev.
Uz visām sienām ir tavas bildes, tikai tu.
Viņš ir traks pēc tevis. Patiešām.
Vai tā ir taisnība?
Tev jāatver viņai sava sirds. Tagad vai nekad.
Gandrīz taisnība.
Labs sākums. Nu, Berij.
Labi.
Tīra patiesība.
Es tevi mīlu.
Esmu vienmēr tevi mīlējis.
Betja tu mani tā mīli, kāpēc vienmēr mēģini mani sāpināt?
Tāpēc, ka tu mani sāpināji. Tu salauzi manu sirdi miljardos gabaliņu.
Nepievērsi man uzmanību.
Atstāji manu novārtā.
Es iedomājos, ja man būs šis spēks, tu iemācīsies mani mīlēt,
kā es vienmēr esmu mīlējis tevi.
Tiešām?
Vai tu tiešām mani mīli?
Jā.
- Viss beidzies. Tu biji lieliska. - Tā tik bija cīņa.
Likās, ka viņa man sados, bet es dabūju vien dažus belzienus.
Tu mani paglābi. Tu biji lieliska.
Es tiešām atvainojos, ka nepastāstīju tev agrāk,
- es tikai mēģināju tevi aizstāvēt. - Es visu saprotu.
Labi.
- Ak, Dievs, mani mati. - Tos var glābt.
Pielaiko šo.
Paldies.
Redzi? Tu esi burvīga.
- Jā, esi. - Nē, neesmu.
Panāc.
- Tik stipri. - Piedod.
Es pie tā vēI pierodu.
Mēs abi. Un zini, mums būs jāaprunājas arī par šādām attiecībām.
- Tu domā... - Tavas spējas.
Tas vien, ka tev tās ir, nenozīmē, ka vari tās lietot, vai saproti?
Tu mazliet no manis baidies.
Nē taču, nemaz nebaidos.
Panāc šurp.
Vai esi gatavs?
Jā. Esmu. Esmu gatavs.
Sākam.
Labi.
- Liekas, ka es kaut ko sastiepu. - Nabadziņš.
Ko jūs tur darījāt?
Piedodiet.
Es to tev nonesu. Piedāvāju mieru.
Tu tik daudz mūsu labā esi darījis. Esam tik laimīgi.
- Kā...? - Asteroīdi.
Lielāko tiesu var notīrīt.
- Es to salabošu. - Es to varētu pielabot.
Raķešu metēji, lāzera lielgabali, cīņas aprīkojums uz balss sensoriem.
- Vai jūs kaut ko dzirdat? - Nē.
- 747. ķibele. - Tas ir 727. Laiks ķerties pie darba.
Vai palīdzēt?
- Palīdzēt? - Jā, vai gribi?
Man neviens nekad nav palīdzējis.
- Varbūt būs smagi jāceļ. Labi. - Tiešām?
- Jā. - Labi.
Gatava. Es eju.
- Mīlu tevi, mīlulīt. - Mēs gaidīsim.
Un ko darīsim ar šo? Vai alu dzersi?
- Protams. - Tad ejam.
Ak, Dievs. Tev tiešām ir superspēks.
Jā. Tas līdz, kad nav ticis lietots
divus gadus, trīs mēnešus, vienu nedēļu un četras dienas.
Labi, tagad.
Man ir vēI viens.